Intet kan mig rive ud
af din kærlighed o Gud.
Når mit sind er fuld af frygt
ved jeg, jeg kan hvile trygt,
hvor jeg færdes end på jord
er du hos mig med dit ord.

Til dit kors jeg klynger mig
fuld af håb og tro til dig.
Når af livet jeg er træt
har af sorg og smerte grædt
rækker du din stærke hånd
fylder sindet med din ånd.

Når mit liv på jord er endt,
smerten er til glæde vendt,
dødens gru ej skræmmer mer´
herlighedens land jeg ser.
Evighedens morgenrød
sejrer over grav og død.

Tag min hånd i dødens stund,
lad mig høre af din mund:
At du elsker mig, dit barn
ta´r  mig ud af dødens garn
leder mig i kærlighed
til et liv i evighed.

Ole Bækgaard 2000
Mel.: Klippe du som brast for mig
                                                             (Tilflugtsklippe brudt for mig)